frigjøring
Norsk
[rediger]Substantiv
[rediger]frigjøring m og f (bokmål), c (riksmål)
- det å frigjøre
Andre former
[rediger]- frigjering (nynorsk)
- frigjørelse (riksmål)
Etymologi
[rediger]Uttale
[rediger]Grammatikk
[rediger]Bøyning (regelrett substantiv hankjønn) | ||||
---|---|---|---|---|
Entall | Flertall | | ||
Ubestemt | Bestemt | Ubestemt | Bestemt | |
en frigjøring | frigjøringen | frigjøringer | frigjøringene | (bokmål/riksmål) |
frigjøring | frigjøringa | frigjøringer | frigjøringene | (bokmål) |
For genitiv av substantiv, se eieform. |
Oversettelser
[rediger]å gjøre fri
|
|
Referanser
[rediger]- «frigjøring» i Det Norske Akademis ordbok (NAOB).
- «frigjøring» i nettutgaven av Bokmålsordboka / Nynorskordboka.