utilregnelig
Norsk
[rediger]Adjektiv
[rediger]utilregnelig (bokmål/riksmål)
- (om person, løselig brukt) som ikke er ved sine fulle fem; sinnsforvirret, gal
- (jus, om person) som ikke kan straffeforfølges på grunn av sin mentale tilstand
Etymologi
[rediger]Sammensatt av u- + tilregnelig.
Uttale
[rediger]Grammatikk
[rediger]Samsvarsbøying (regelrett) | |||||
Ubestemt | Bestemt | ||||
---|---|---|---|---|---|
Entall | Flertall | ||||
Hankjønn | Hunkjønn | Intetkjønn | |||
utilregnelig | utilregnelig | utilregnelig | utilregnelige | utilregnelige | (bokmål/riksmål) |
Gradbøying (mer/meir-mest) | |||
---|---|---|---|
Positiv | Komparativ | Superlativ | |
utilregnelig | mer utilregnelig | mest utilregnelig | (bokmål/riksmål) |
Ref: Norsk ordbank
Oversettelser
[rediger]sinnsforvirret
|
Referanser
[rediger]- «utilregnelig» i nettutgaven av Bokmålsordboka / Nynorskordboka.
- «utilregnelig» i Det Norske Akademis ordbok (NAOB).